"De stupade på varandra som slagna av åska och fann äntligen tröst i döden."
"Kvinnans mun stötte mot ärret efter Camilles tänder på hennes mans hals."
"Liken blev liggande på golvet hela natten."
"Förvridna vältrade de sig i det gula skenet som lampskärmen kastade."
"I tolv timmar, fram till middagstid dagen därpå"-
-"satt madame Raquin stum och betraktade dem där de låg vid hennes fötter."
"Kunde inte se sig mätt på dem och tillintetgjorde dem med tunga blickar."
Ja, mordet blir en vändpunkt i Thérèses och Laurents relation-
-som sakta driver dem till paranoia och vansinne-
-och till slut det gemensamma självmordet.
Vad kan vi säga om mördarens karaktär?
-Ja? -Han är ond.
-Galen. -Sjuk.
Kanske det, men mer sannolikt en vanlig människa, precis som vi.
Med normala egenskaper som under onormala omständigheter-
-drivs till sin handling. Som Laurents omöjliga kärlek till Thérèse.
Omöjlig kärlek har väl fler upplevt, eller?
Tänk på det inför sommarens passioner.
Som man bäddar, får man ligga. Glad midsommar.
Puck!
-Sista föreläsningen för terminen? -Ja.
-Nu kan du fokusera på avhandlingen. -Tänkte ta lite ledigt först.
Vilka krav... Jag har bjudit några vänner att fira midsommar hos oss.
-Du är välkommen. -Tack, vad snällt.
-Min fru vill träffa min doktorand. -Det låter trevligt.
-Einar Bure kommer. -Från historiska fakulteten?
-Just precis. -Det låter väldigt trevligt.
-Vad kul! -Var ligger lantstället?
På en liten ö. Ingen telefon, inga grannar. Helt i fred.
-Eje! Hej! -Hej!
-Jag ska hjälpa dig. -Tack. Hej.
Ja...
-När kom du, då? -I morse.
-Gick resan bra? -Ja, visst. Verkligen.
Bra. Härligt.
-Jaha... -Vilket väder.
Ja. Det är underbart.
Ska vi gå eller vill ni fortsätta er intelligenta konversation?
Vi kan fortsätta medan vi går. Vilken dag, va!
-Fantastiskt. -Ja, det är charmigt.
Puck. Välkommen till den förtrollade skogen.
-Carl Herman Lindensiöö. -Grattis till lysande recensioner.
Tack, men jag hatar det. Förväntningarna på nästa bok är... Ja, skrivkramp.
-Min hustru. -Välkommen.
-Har ni också studerat i Uppsala? -Nej, det får ni hålla på med.
-Jag har gått hushållsskola. -Den bästa.
Du vill säkert fräscha upp dig. Jag ska visa dig ditt rum.
Det ligger bredvid mitt och Carl Hermans rum.
Du har väl inget emot att dela rum med Lil Arosander, skådespelerskan?
Nej.
-Ursäkta... -Nej då, det är ingen fara.
-Varsågod. -Hör du, Georg...
-Georg Malm. -Puck Ekstedt.
Georg!
Kom in!
-Hej. Lil. -Puck.
-Det är alltså du som är Ejes kvinna? -Ejes kvinna?
Jag fattar. Det har inte hänt nåt än.
Jag gissar: Ni träffades på nån fest och har varit på kondis tre gånger.
-Har han sagt det? -Är det så?
Under alla år som jag känt Eje, har ingen kvinna dugt åt honom.
Satan! Aj! Satan...
Jag ska hjälpa dig.
Tack. Se upp.
Rutger har lovat att fixa det, men det blir aldrig av. Den är livsfarlig.
Vad ser du hos den där clownen?
Åh...!
Varsågoda!
Allihopa - välkomna! Nu dricker vi. Skål!
Skål!
...men där nere, miserere, uti magen kors och tvärs-
-sitter Djävulen och väntar på en ters!
Ho-hoo! Det här är livet!
Dricka brännvin kryddat med johannesört med sina bästa vänner.
-Härligt att få ingå i ditt stall! -Oj, hjälp!
-Är det nån som vill ha kaffe? -Gärna.
Det är ju midsommar, så jag vill dansa!
-Åh! -Redan?
-Nu tar vi tentamen. -Music, maestro.
-Känner du henne väl? -Vi har pluggat ihop. Hon har fil. kand.
Musik
-Jag vill dansa med Ann. -Eje? Eje, hjälper du mig ner?
Får man ta över?
Vilken överraskning.
Hej.
Vi är egentligen på cykelsemester, men lyckades muta en gubbe att köra oss hit.
Stör vi?
-Absolut inte! -Tur det. Det kostade en förmögenhet.
Viveka Stensson. Gammal kursare till de flesta här.
-Ursäkta, jag uppfattade inte... -Marianne.
Mina damer och herrar, vi har en vinnare! Det ska ner!
Titta, vad jag hittade där inne.
Den är söt. Rutger är förtjust i den. Inte sant?
-Ja. -Men på ditt skrivbord? Det är Eros.
Eros Thanatos...
Människans libido kontra dödsdriften...
-Gissa vem som stod modell? -Min favoritmodell.
Nu är det dags att hoppa säck!
Annars är det inte midsommar för mig. - Kom igen, Rutger, om du vågar.
-Jag tar den. -Nej, jag.
-Jag, sa jag! -Jag!
Du? Dig är det ingen match att ta.
Men släpp, sa jag! Ah!
Så, små flickor. Man kan tro att det är dödligt allvar, men det är bara en lek.
-Ska vi gå en sväng? -Gärna.
-Jag möter Rutger. -Nej. Jag tappade lusten.
Är de objudna gästerna också dina vänner?
Mm. Vi träffades i studentteatern. Marianne var primadonnan.
Rutger var också med. Han var riktigt begåvad.
Du skulle sett hans Jean mot hennes Julie. Viveka regisserade.
-Vad gjorde du, då? -Pigan.
Nej, jag skötte ljuset.
Rutger Eje!
Eje, var är du?
Han ser oss ju.
Eje?
Hej, Rutger.
-Har du en minut? -Stå kvar exakt här.
-Kan du komma? -Ja, jag kommer.
-Låt mig vara! Varför är Lil här? Va? -Hon är här med mig.
-Varför är hon här?! -Ta det lugnt.
-Vad ser du hos henne? -Marianne...
Om hon kommer i min väg, dödar jag henne. Hör du det?
Marianne! Ta det lugnt.
Marianne! Stanna!
Hör du vad jag säger! Stanna!
-Låt mig vara! -Lugn.
Sluta! Låt mig vara!
Vad gör du? Vad håller du på med?
Du har förstört mitt liv. Du har förstört ditt liv också!
Nej! Sluta!
-Har du sett Eje? -Nej.
Puck?
Prassel och knak
Marianne...
Vi väcker de andra.
Men Eje, vi är de enda på ön.
-Fick du tag i nån telefon? -Ja, till slut fick jag napp.
-Kommer länsman? -Nej.
Jag fick tag i chefen för riksmord- kommissionen. Han är på väg.
Christer Wijk. Min närmaste vän. Det finns ingen bättre.
-Du missade en riktig fest igår. -Jag känner det. Kom.
-Vi går ner till bryggan. -Ja. Berätta nu.
Det här är Puck Ekstedt.
Puck.
-Christer. -Kom, vi går ner.
-Men...? -Vad är det?
Är du säker på att det var här?
-Du såg inte liket? -Nej.
-Hur väl känner du henne? -Vi har träffats några gånger.
Några gånger? Är ni...?
Rutger känner henne bättre än jag. Han är hennes handledare.
Har jag kört 15 mil bakis för att nån du knappt känner säger sig ha sett ett lik?
-Det är Marianne Wallman som är död. -På midsommarnatten?
-Tror du att jag inbillar mig? -Det finns ingen kropp.
Nån har flyttat den. Det måste kriminal- kommissarien ha varit med om förut?
-Hur låg hon? -Huvudet här, en arm stack ut.
En röd scarf runt halsen.
Var inte såna tråkmånsar! - Lil, det är roligare om alla är med.
-Jag har så ont i huvudet. -Det kallas baksmälla.
Aj! Aj!
Håll klaffen, sa jag!
Var har ni varit? Och vem har ni med er?
-Christer Wijk? -Rutger.
-Hej. -Georg Malm. Hej.
-Ann Hammar. -Christer Wijk.
-Sist vi sågs var du inte gift. Grattis. -Det var Ejes doktorsmiddag, va?
Jag var så nöjd med att få en rikskändis till bordet, men du försvann snabbt.
Ja, det kom ett mord emellan.
-Ja, nu finns det kaffe i biblioteket. -Välkommen. Kom in.
-Carl Herman... -Fast amerikanerna är idioter.
-Var är Marianne, då? -Hon har precis rest härifrån.
-Ganska skönt, om du frågar mig. -Jaså?
-När reste hon? -I natt. Georg körde henne över.
-Nej, det gjorde Rutger. -Skitsnack. Det gjorde jag inte alls.
Hon sa till mig att du skulle köra henne.
-Hon ändrade sina planer. -Men jag såg när du sprang efter henne.
Ja, jag följde efter henne en bit.
Jag ville säga adjö ordentligt. Men jag följde henne inte hela vägen.
-Rutger väntar vid båten, sa hon. -Varför sitter du och ljuger, din nolla?
-Vad sa du? -Du sitter här och ljuger.
Lugna ner er.
-Vill någon ha påtår? -Ja tack.
Vem var det som körde Marianne över? Ingen?
-Inte vet jag. Jag var på sjön. -Med båten?
-Ja, vad annars? -När då?
-Mellan halv tre och sex. -Kan någon intyga det?
Hur så? Vad är det här för frågor?
Puck hittade Marianne död i morse.
Om det är ett skämt, är det ett förbannat dåligt skämt.
-Var hon med om en olycka? -Hon blev strypt med sin egen scarf.
-Hur mordet gick till vet rättsläkaren. -Mordet?
Titta inte på mig. Jag vet ingenting.
Jag var ute i skogen med Carl Herman. Mellan tre och fem, var det väl.
Men Lil, Carl Herman sov i sin säng när jag la mig klockan tre.
Hoppsan. Lätt att ta fel på tiden när man är berusad.
-Festen är över. Jag reser hem. -Ingen av er kan resa härifrån.
Jag har nycklarna till båten.
Jag såg Carl Herman och Marianne gräla vid halv tolv.
Hon skrek: "Jag dödar henne om hon inte håller sig undan."
Sen sprang hon in i skogen.
Stanna!
Sen såg jag Ann och Georg kyssas. Kanske Ann blev svartsjuk...
Vi är alla vänner här. Vem som helst kan ha tagit sig iland och dödat henne.
I ett fall som detta är troligen mördaren en närstående.
-Eje... -Nej.
-Han har varit förlovad med henne. -Vem pratar ni om?
-Va? -Rutger.
Rutger och Marianne?
Ja, de träffades för sex år sen. Alla trodde att de skulle gifta sig.
Vad hände, då?
Sist jag träffade dem tillsammans var på Valborg förra året.
Viveka var också med. Då verkade allt bra.
Två månader senare meddelar Viveka att det är slut mellan Rutger och Marianne.
Nåt har hänt och hon vet inte vad-
-så hon ber mig åka hem till Rutger och prata med honom.
När jag kommer dit är han plakatfull. Han vägrar berätta nånting.
Skriker
Det enda han säger är. "Om du är min vän"-
-"så tar du aldrig reda på vad som hände mellan mig och Marianne."
-När träffades han och Ann, då? -Förra sommaren.
Deras föräldrar var grannar. Hon hade bott i England tre år.
Sex veckor senare var de förlovade.
Varför skulle nån vilja mörda Marianne?
Men Carl Herman...!
-Vad ville Rutger prata om? -Marianne.
Han var i upplösningstillstånd över att hon var här.
Tydligen hade han inte sagt nåt till Ann om henne.
Jag sa att han skulle vara ärlig, men han sa att jag inte förstod.
-Förstod vad då? -Jag vet inte.
-Är du säker på att du såg Marianne död? -Ja.
Var är kroppen? Var lägger man ett lik som man vill göra sig av med?
-I sjön. -Vi hade ju båten.
Hur sänker man ett lik i sjön utan en båt?
Vi måste ha hit polis. Folk till skallgång. Kan du åka in?
Ja, visst.
Det är en båt här!
Helt genomrutten.
-Hade du problem med båten i natt? -Nej. Hur så?
-Den går inte igång. -Då har Puck och Eje kört sönder den.
Har du nån annan båt gömd nånstans? Förutom den ruttna ekan?
Att bara ha en båt när man bor så isolerat är väl lite dumt?
-Jag hade tänkt fixa ekan i sommar. -Du och Marianne var förlovade?
-Hur länge sen är det ni träffades? -Vi har inte setts sen det tog slut.
-Förra året. -Hur kändes det att träffa henne igen?
-Det var trevligt. -Varför tog det slut?
"Varför vissnar en ros? Varför blir det vinter?"
-Har du läst Carl Hermans senaste? -Var det uppslitande?
"Frusen tillbedjan." Jag tror jag har den här.
-Förlåt, vad sa du? -Din och Mariannes separation.
Nej, absolut inte. Vi skildes som vänner.
-Eje ger en annan bild. -Ja... Här är den.
Det var kanske lite dramatiskt, men det lugnade sig sen.
Du vet hur man kan bli i stundens hetta.
Hur blir du i stundens hetta?
-Är du och Ann lyckligt gifta? -Ja, mycket.
Om ni skildes som vänner, varför har du inte berättat om henne för Ann?
Jag ville bespara henne hela historien. Ann är rätt känslig.
Har du ingen skam i kroppen?
Jag tänker inte sluta leva för att situationen är som den är.
-Var är Eje? -Han lagar båtmotorn.
Vad då lagar? Är båten trasig?
Vad händer nu, då? Tänker du spärra in oss?
Nej, men håll er vid husen tills polisen kommer.
Hur kan vi kontakta dem om båten är trasig?
-Vart var Marianne på väg när hon gick? -Stockholm. Sen skulle hon till Båstad.
Vart ska du?
På dass. Får man inte det, eller?
-Du, då? -Ingen aning.
Kan du komma med mig? Jag behöver hjälp med en sak.
Ja. Visst.
Sluta nu. Lägg av!
Duger jag inte längre?
Är det Marianne?
Jag älskar när du tar i mig. Det gör inget att du gör mig illa.
Visste du att Marianne skulle komma hit?
-Visste Georg det? -Visste Ann?
-Han blev väl osäker, stackarn... -Vem?
Georg. Fast det kanske inte är så konstigt.
-Nähä... -Ann, jag såg er i natt.
Vad menar du?
Känner ni varann sen tidigare?
Du får ursäkta, men jag vet faktiskt inte vad du pratar om.
Du stod Marianne väldigt nära.
Vet du hur pass väl hon och Georg kände varandra?
Hon har nämnt honom nån gång tidigare.
Tack.
Han stod modell för henne nån gång.
Han blev rejält betuttad i henne.
Sen blev han efterhängsen och Marianne tyckte det blev besvärligt.
Han hade svårt att ta ett nej.
-Visste Marianne att Georg var här? -Nej, då skulle hon inte åkt hit.
-Hur går det? -Lysande. Hur går det själv?
Lysande. Jag har ett mord på halsen, men inget lik. Alla ljuger.
Jag är avskuren från yttervärlden. Dessutom har jag semester.
En vanlig dag på jobbet, med andra ord.
Jag är ledsen att jag drog in dig i det här.
Se till att få i gång båten, bara. Du kan ju sånt där.
Du, hon är trevlig. Puck.
Har kriminalkommissarien hittat nåt?
Du var den siste som såg Marianne. Du hade motiv att döda henne.
-Jag var kär i henne. -Olyckligt.
Nej. Varför tror ingen på mig? När vi skildes lovade hon att träffa mig...
Du kom hit med Lil, sen kysser du Ann och nu älskar du Marianne.
Jag har älskat Marianne från första stund.
-Det var inte allvar med de andra. -Mord är allvar.
Var dina känslor besvarade?
Marianne var en ansedd skulptris. Du var hennes...modell.
Tappade du besinningen när hon inte ville ha dig? Och slog henne?
Precis så som du skulle vilja slå mig nu.
-Vad gör du? -Jag letar efter dig.
Efter mig? I skåpet?
Ann hälsar att det serveras drinkar i biblioteket.
Kommer du?
Vi måste prata, du och jag. Om Båstad.
-Hur gick det? -Fick du i gång den?
-Vad gör vi nu? -Hjälps åt att behålla lugnet.
Och lås om er när ni ska sova.
Sova? Jag kan inte sova! Om inte någon har nåt att sova på.
-Jag har tabletter, om du vill ha. -Jag också.
Är vi överens?
Tack.
Skönt att Christer är här.
-Berättar han mycket om sitt jobb? -Jo, men...
Jag har inte lyssnat så mycket. Jag tänker bara på en flicka jag träffat.
Jaha. Är det möjligtvis en som du varit på kondis med tre gånger?
Känner du henne?
Det beror på vem du menar. Du har visst varit på kondis med ganska många.
Ja, men det är bara en jag tänker på. Hon som åt två Napoleonbakelser-
-inom loppet av en timme.
-Henne känner jag. -Gör du? Har hon sagt nåt om mig?
Ja. Men det var i förtroende, så jag kan tyvärr inte berätta.
-Vill du att jag ska framföra något? -Ja, hälsa henne att...
...att jag tycker väldigt...väldigt...
Är det inte fruktansvärt obehagligt, va?
Jag klarar inte av att vara ensam! När ska du lägga dig?
-Om en stund. -Bra. Då väntar jag på dig.
-Här har du. -Får jag?
Hur skulle man överleva utan de här?
Lil?
Knackningar Rutger ? Jag vill prata lite.
Hysch...
Det kan vara farligt att springa omkring här ute ensam.
-Lil ligger inte i sin säng. -Inte Rutger heller.
Prassel
Hur gick det?
Du hade rätt. Det är farligt här ute i skogen.
Det knackar
Vem är det?
Ahh!
Varför handlar din avhandling om mördare i den moderna romanen?
Mördaren som karaktär är fascinerande. Hur går det med dina medeltida...?
...kyrkomålningar i Sverige. Det är så torrt att det självantänder.
-Det är spännande. -Historien förbinder oss mest av allt.
Kontinuiteten bakåt är som årsringar. Lager på lager.
Lite som det jag föreläser om.
För att blotta en karaktärs handlingar måste man se tillbaka i historien.
"Alla har sin hemlighet om vilken han intet vet."
"Visste man var den skatten fanns, miste man vett och sans." Jag älskar Ekelöf.
Jag med. Säg ingenting till Carl Herman, bara.
Undrar hur det gick för Christer i natt.
Försten till bryggan.
Du tjuvstartade!
Jag vann!
-Nu måste du bada! -Nej, släng inte i mig!
Eje!
Åh, fy fan...!
Det är Georg.
Pistolskott. Förmodligen på nära håll.
Jag tittade in i hans rum strax innan vi möttes, då sov han i sin säng.
Det måste ha hänt efter tre, halv fyra nån gång.
Lil låg inte i sin säng, jag blev orolig.
-Sov någon i sin säng i natt? -Ja, jag.
Hur var det med Carl Herman?
Som sagt - jag sov, så jag vet inte.
Vi måste ha hit polisförstärkning och rättsläkare. Nu har vi ett lik.
-Jag gör ett sista försök med motorn. -Om det inte går, då?
Det tar vi då.
-Vad gör du i Georgs rum? -Samla alla i biblioteket.
Rutger kanske fortfarande älskade Marianne?
Och stod inte ut med att se henne med Georg.
Carl Herman gör vad som helst för Lil.
Det är mina vänner, inga romanfigurer.
Dina vänner är väl också människor med passioner. Det behöver inte vara en man.
Snälla, Puck! Skulle Lil, Viveka eller Ann ha mördat Marianne? Hör du inte...
De är väl inga änglar bara för att de kvinnor?
Ann kanske kände Georg sen tidigare och såg till att han kom hit.
Eller så blev hon galen när hon fick veta att Rutger och Marianne hade...
Du kanske har rätt. Vissa leker med andras känslor. Alla klarar inte det.
Ger du upp?
Nej.
Jag går upp så länge.
Ut med språket! Har du hittat Marianne?
-Georg Malm är död. Skjuten. -Georg?
V...vad fan är det här? Tio små negerpojkar?!
Herregud!
Jag vet att vissa av er var ute i natt. Berätta vad ni gjorde.
Lil?
Rutger?
Jag var ute och gick. Jag behövde vara ensam.
Vart gick du?
Runt, bara. Överallt. Vadå, jag...
Om inte båten varit trasig, hade jag åkt ut i den.
Och du? Vad gjorde du?
-Jag sov. -Nej. Du låg inte i din säng.
Du måste ha tittat in precis när jag var på...på...
...dass.
-Du hade låst dörren, men var du där? -Ja. Jag sov på en tablett.
-Sov du också på en tablett? -Nej, det gjorde jag faktiskt inte!
Lil och jag hade en herdestund i skogen.
-Så du var också ute? -Ja. Lusten trängde på.
-Såg ni nån i skogen? -Nej.
Lil Stackars Georg!
Äger nån av er en pistol?
Skärp dig!
Jag är pacifist. Jag avskyr allt vad vapen heter.
Jag har en Luger.
-Du har en Luger? -Ja.
Var är den nånstans?
Jag förstår inte... Jag brukar ha den här.
När såg du den senast?
Carl Herman var mycket ridderlig nyss när han utrustade mig med fel älskare.
Ann får ursäkta, men jag har varit med Rutger hela natten.
Hämta konjak!
Visste du att Rutger och Lil hade ett förhållande?
Nej, men det förklarar varför Lil och Marianne var som hund och katt.
Ann, snälla, vakna.
Vad sa Marianne till Carl Herman?
"Jag dödar henne om hon inte håller sig undan."
Tror du att Lil var orsaken till att det tog slut mellan Rutger och Marianne?
Marianne kanske ville hämnas på Lil och blev tvungen att försvara sig.
Du tänker som en polis.
Christer.
Det ligger en pistol i papperskorgen i mitt och Carl Hermans rum.
Gömd bland diktrader om döden.
Det var som fan.
För övrigt har jag fått igång båtmotorn.
Så, Eje!
Skynda dig in och hämta polisen. Jag tar hand om Carl Herman.
Inte Puck, Christer. Hon är inte som dina andra kvinnor.
Jag vet.
Låt henne vara.
Jag tror hon är gammal nog att bestämma det själv.
-Nu blev det snett. -Var är Carl Herman?
Hur skulle jag veta det?
-Är Carl Herman där? -Nej.
Viveka betedde sig konstigt när Rutger kom.
Jag måste ha tag i Carl Herman.
Båtmotorn
Vänta!
-Nej! -Vem tog båten?
Det är ingen som kör den.
-Vad har du gjort, Carl Herman? -Jag ramlade i!
-Lämnade du nyckeln i båten? -Ja. Varför höll du inte reda på honom?
Vi har en del att prata om, du och jag.
Hur länge har du och Lil varit tillsammans?
Två år.
Det måste vara en plåga att se henne med andra, mitt framför dina ögon.
-Skulle gjort vem som helst galen... -Jag skulle aldrig döda nån.
Inte ens en polis.
Hur kände du Marianne?
-Vi har varit vänner länge. -Var ni inte bittra ovänner?
Nej.
Puck såg er. Ni grälade på natten.
-Marianne hotade att döda nån. -Okej, okej.
Marianne och jag var i skogen. Vi var fulla.
Hon började snacka en massa skit.
Va ? Med dig ?
Marianne hotade din älskade och hånade dig.
Du tappade besinningen.
Det kanske var en olyckshändelse, men du dödade henne.
-Det ser Georg, så du dödar honom också. -Nej, jag var med Lil!
Varför säger Lil att hon var med Rutger?
Du skriver dikter om döden. Pistolen hittade vi här, undangömd!
-Och nu försöker du rymma härifrån. -Nej! Nej, nej!
Släpp mig! Nej!
Nej! Nej, nej!
Nej!
Släpp mig! Nej!
Du tror väl inte att Carl Herman har mördat nån?
Går det verkligen inte att laga ekan?
Jag kan titta på den.
Ska du med?
Du och jag ska ha ett samtal mellan fyra ögon.
Varför gör du inte slut med Carl Herman i stället för att plåga honom?
Jag har försökt, men han vägrar släppa mig.
Och Georg? Var kommer han in i leken?
Uppmuntrade du honom att förföra Ann för att få Rutger för dig själv?
Georg behöver inte uppmuntras att förälska sig i nån.
-Det stämmer på er allihop. -Nu är du dum, raring.
Det utmärkande för sällskapet är att var och en bara älskar en gång.
Jag såg dig och Puck i natt.
Vad tror du Eje tycker om det?
Jag måste erkänna en sak.
Vad då?
Att jag bad Rutger bjuda hit dig.
Jag...visste inte att det skulle bli så här.
Nej, vem kunde anat det?
-Vilket vrak. -Ja, men värt att göra ett försök.
Visst var Marianne på väg till Båstad?
Ja. Hur så?
Jag hittade ett brev i Georgs rum från en Bettan som han skulle träffa där.
Stackars Bettan.
Igår sa Georg att Marianne hade lovat att träffa honom.
-I Båstad? -Det sa han inte.
Det får vi aldrig veta.
Några mindre skallskador, men du har rätt i att hon blev strypt.
Georg sa att han älskade Marianne.
En man som avverkar så många kvinnor vet knappast vad ordet älska betyder.
Men Marianne var inte intresserad av Georg utan av Rutger, eller hur?
Marianne gjorde Eros-skulpturen som Georg stod modell för, men...
Thanatos - dödsguden som styrde människors liv med sin fackla.
Och nu är båda döda.
Jag tror att den som gjorde det, gjorde det av svartsjuka.
Vi har hittat Mariannes kropp.
-Har du några nödraketer? -Nej.
-Kan man simma till fastlandet? -Det tar ju en halvtimme med motorbåt!
-Vi måste signalera på nåt sätt. -Med vad då?
Det här är löjligt. Dessutom är det farligt att elda nu, det är för torrt!
Hoppas elden sprider sig så det blir skogsbrand. Då lär nån slå larm.
-Jag är hungrig. -Jag med.
-Jag gör smörgåsar. -Jag hjälper dig med te.
Rutger...!
Hur kan ni spela kort när två vänner blivit mördade?
Vad ska vi annars göra? Va?! Nånting måste vi för fan ta oss för.
-Ett uselt parti whist. -Ann! Konjaken är slut!
Jag sätter aldrig min fot i trappan mer.
-Hoppla... -Jag går själv om det är så jävla svårt.
Jag hämtar konjaken.
Nämen, indianerna är hemma! Har ni fått kontakt från andra sidan?
-Det finns smörgåsar. -Var är Rutger och Viveka?
Det är Viveka! Hon...hon är död! Hon föll!
Jag sa ju att trappan är livsfarlig. Du vägrade göra nåt åt den.
Hon lever.
-Aj, aj! Aj! Vad har hänt? -Du föll.
-Foten är bruten. -Kan du sätta dig upp?
Aj, aj...
Christer...
Någon har såpat trappan.
Släpp fram mig.
-Jag simmar i land. -Det tar flera timmar.
Än sen? Har ni nåt bättre förslag?
Eje!
Idiot.
Sluta ljuga, annars berättar jag för tidningarna om din kärlek till Rutger-
-och din inblandning i Georg Malms död. Inte så bra för karriären, kanske.
Nu är du stygg.
Vad vet du om separationen mellan Rutger och Marianne?
-Hon var väl otrogen. -Eller så var han otrogen med nån.
Till exempel med dig.
Det är sant att han håller till godo med mig ibland.
Du gav Rutger alibi för du tror att han är skyldig.
Carl Herman talade sanning. Det var ni två som var ute i natt.
Apropå det, när ska vi fortsätta det vi påbörjade i skogen?
Vi kan ta en drink i Stockholm nån gång.
Lil är inte värd dig.
Jag vet.
Det finns inte en enda av er som inte ljuger för mig.
Ska vi börja med dig?
Visste du att Rutger just brutit upp från Marianne när han friade till dig?
Nej.
Du måste ha känt till deras förhållande.
De var förlovade i flera år.
Nej. Jag hade bott utomlands. Ingen berättade det för mig.
Rutger sa bara att han blivit besviken i kärlek-
-men han... Vi hoppades att jag skulle kunna hjälpa honom komma över det.
Du hade flera skäl att hata Marianne.
Ska du berätta om din lilla förbindelse med Georg?
Jag såg er kyssas på midsommarnatten.
Jag var inte med på det! Han flög på mig när jag letade efter Rutger.
Ska jag tro på det? Du har starkast motiv och inget alibi.
Men för helvete, Christer!
Berätta om Marianne.
-Vad ska jag berätta? -Sanningen.
Jag kan inte hjälpa det.
Jag har försökt få det att försvinna, men...
Det har aldrig funnits nån annan för mig.
Jag älskar henne.
Jag älskar Marianne.
Vart ska du?
Jag tänkte diska.
Visste du att Viveka och Marianne skulle komma hit?
-Vad har jag gjort? -Rutger?
Jag borde aldrig ha gift mig med Ann.
-Hur är det, Ann? -Det är fint.
-Kan jag göra nåt? -Nej tack.
Men tack ändå.
Var det här verkligen första gången du såg Marianne sen det tog slut?
Ja.
När hon kom... Jag visste inte vad jag skulle ta mig till.
Sen träffades vi senare på natten och...
Ja...
Marianne och jag...
Vi var aldrig bra på att bara prata.
Varför bröt ni förlovningen?
-Det kan jag inte berätta. -Du måste.
Hon hade svikit mig på ett sätt som gjort vilken man som helst galen.
Ann?
Ann! Ann!
Betyder det här att Ann är mördaren?
Jag blir galen här inne.
Vi stannar här tills hjälpen kommer.
Om den kommer.
Eje kanske har drunknat.
Medan vi väntar kan vi reda ut ett par saker.
Georg var bara ytligt bekant med de flesta av er, eller hur?
-Jag ångrar att vi tog med honom. -Han mördades inte av personliga motiv.
Utan för att han visste för mycket om mordet på Marianne.
Vilka visste att hon skulle till Båstad?
-Någon sa det. -Vem? Efter att hon blivit mördad?
-Var det efter att hon blivit mördad? -Vart vill du komma egentligen?
Efter Georgs död hittade jag ett brev bland hans tillhörigheter.
Där framkom det att han tänkt resa till Båstad senare i sommar.
Min teori är att det sista Georg och Marianne enades om var att ses i Båstad.
I så fall borde ingen annan än Georg känna till hennes planer.
Jag förstår inte.
Marianne måste ha träffat nån annan efter att hon och Georg skilts åt.
-Vem visste vart hon var på väg? -Stockholm.
Sen skulle hon visst en sväng till Båstad
Georg erbjuder sig att köra Marianne till fastlandet. Hon tackar ja. Packar.
Sen meddelar hon Georg att Rutger ska köra henne över.
Det var ju inte sant.
Hur tror du det känns när den man älskar älskar ens bästa vän?
Det gör ont. Så ont att man till sist är beredd att döda.
Viveka Stensson, du är skyldig till dubbelmord på Marianne och Georg.
Jag hyser den största respekt för ditt skarpsinne-
-men det här... var nog det dummaste jag hört.
Skulle jag vara olyckligt kär i Rutger?
Skulle jag ha såpat trappan åt mig själv?
Ta det i domstol när du vill. Jag ställer upp, bara jag får foten gipsad.
Jag tror du har rätt Christer, men ändå fel.
Jag tror inte det handlar om Rutger. Jag tror att du älskade Marianne.
Jag ville inte åka hit, men hon insisterade.
När hon plötsligt skulle ge sig av...
Var har du varit?
Har du varit med Rutger ?
Vad har du gjort?
Hon lurade mig hit.
-Svara mig! Har du det? -Dämpa dig.
Hon sa att det var över med Rutger, att vi skulle vara vänner när han gift sig.
Det var ju lögn! Det var ju lögn alltihop!
Jag förstod att jag var förbrukad, att jag...
Att jag förlorat henne.
Att hon sen skulle kladda med varenda karl som kom i hennes väg-
-det blev för mycket.
Hej Jag ska åka till Båstad
Hälsa på Georg.
Och Georg?
Jag försa mig ju. Jag hoppades att han inte skulle uppfatta det, men...
Vi måste prata du och jag. Om Båstad
Jag har tänkt samma sak Inte här och nu.
Tyvärr.
Jag visste inte hur mycket Georg hade förstått.
Jag fick ta det säkra före det osäkra.
Jag var ju tvungen.
Jag såpade trappan.
Jag visste inte om jag skulle använda den själv eller låta Rutger gå i den.
Men jag klarade inte att genomföra ett mord till.
Även om Rutger är en man som jag bara känner förakt för.
Anns död är jag inte skyldig till.
Jag har med mig polisen. Christer, de är här.
-Du klarade det. -Ja. Jag är hjälte.
Nej, ärligt talat höll jag på att drunkna när de plockade upp mig.
Tack.
Viveka Jag vet att ni kommer att säga att hon var en onormal människa-
-men det är inte sant Min kärlek är stark och normal.
Brotten jag begått beror inte på att min kärlek är sjuk
Jag älskar på samma sätt som ni
Med samma hetta, samma passion och samma känslighet
Eje! Eje, vänta.
-Ska du till Uppsala nu? -Nej, hem till Skoga ett par där.
-Trevligt. -Underbart.
Fantastiskt.
-Carl Herman, stanna! -Inte bara skrivkrampen har släppt.
Hjälp mig med väskorna!
Eje? Har du lust att hjälpa mig med mina väskor, är du gullig?
Nu är jag på lekhumör.
Textning: Ylva Fröling www.undertext.se